(untitled) (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2024)
Статтю присвячено проблемі агресивних проявів у міжособистісних стосунках учнівської молоді. Авторами здійснено огляд деяких підходів вітчизняних та зарубіжних науковців щодо поняття «булінг». Визначено, що булінг (цькування) – це агресивна свідома або несвідома поведінка однієї дитини, групи дітей, молоді або будь-кого з дорослих щодо іншої дитини або дітей, що виражається у фізичному та / або психологічному жорстокому ставленні та поводженні. З’ясовано характерні особливості проявів булінгу в шкільному середовищі. Описано основні види (фізичний шкільний булінг; психологічний шкільний булінг: вербальний, соціальний; кібербулінг) та соціально-рольову структуру шкільного булінгу: булер (кривдник) – той, хто цькує, переслідує, завдає шкоду на фізичному або психологічному рівнях; жертва – дитина, яку переслідують і якій постійно завдають шкоди; спостерігачі, вони можуть бути активні (ті, хто підтримують булера та допомагають йому вчиняти шкідливі дії) та пасивні (не втручаються у процес цькування, а відсторонено спостерігають). Виокремлено фактори, що сприяють шкільному булінгу: сприятливе соціальне середовище; перевантаження школярів і вчителів, що призводить до емоційного вигорання; відсутність індивідуального підходу у навчанні й вихованні учнів; відсутність гармонії у стосунках між вчителями, що створює емоційно несприятливий клімат у педагогічному колективі; непідготовленість педагогів до гендерного виховання молодого покоління. Запропоновано заходи щодо запобігання випадкам шкільного булінгу, а саме: співпраця між адміністрацією освітнього закладу, вчителями, що передбачає особистісно-орієнтований підхід до навчання й виховання, психологами щодо надання фахової психологічної допомоги в умовах школи, батьками щодо забезпечення створення сприятливого сімейного середовища для розвитку дитини, учнями.