(untitled) (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2025)
У статті представлено узагальнений огляд сучасних наукових джерел, присвячених ролі фізичної терапії в комплексному підході до лікування та профілактики метаболічного синдрому. Проаналізовано вплив різних видів фізичних навантажень на основні компоненти метаболічного синдрому: інсулінорезистентність, абдомінальне ожиріння, артеріальну гіпертензію та інші. Висвітлено механізми дії фізичних навантажень на метаболічні процеси організму, зокрема підвищення чутливості до інсуліну, нормалізацію ліпідного профілю та зниження рівня системного запалення. Розглянуто рекомендації міжнародних клінічних настанов щодо дозування фізичних навантажень і їхнього поєднання з іншими складовими немедикаментозної терапії. Узагальнено дані про ефективність індивідуалізованих програм фізичної терапії залежно від віку, рівня фізичної підготовки та супутньої патології. Зроблено висновок, що фізична терапія має потенціал не лише зменшувати ризики, пов’язані з метаболічними захворюваннями, а й знижувати навантаження на систему охорони здоров’я, покращуючи якість життя пацієнтів. Ефективність таких втручань пояснюється комплексом фізіологічних, поведінкових та генетичних чинників. Зокрема, фізична активність впливає на чутливість до інсуліну, метаболізм жирів, рівень системного запалення та навіть на епігенетичні механізми регуляції обміну речовин.