(untitled) (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2025)
Фізична підготовленість молоді, зокрема тих, хто обрав спеціальність «Фізична культура і спорт», – це комплексний феномен, що включає розвиток сили, витривалості, прудкості, спритності, гнучкості, координації, рухової пам’яті, здатності до відновлення. Належний рівень розвитку цих якостей зумовлює успішну професійну діяльність тренера, викладача або організатора фізичного виховання. У статті визначено особливості фізичної підготовленості майбутніх фахівців з фізичної культури і спорту на констатувальному етапі дослідження, вивчено основні проблемні сторони і обґрунтовано доцільність впровадження інноваційних програм фізичної підготовки в освітній процес. Аналіз фізичної підготовленості майбутніх фахівців з фізичної культури і спорту показав, що більшість здобувачів мають показники нижчі за нормативні. Серед студенток найкращі результати були зафіксовані лише у тестах на прудкість (біг на 100 м та човниковий біг 4×9 м), де по 6,66 % отримали оцінку «відмінно», 86,68 % – «добре», а 6,66 % – «задовільно». Це свідчить про переважно середній рівень розвитку прудкості. У стрибку в довжину з місця високі результати мали лише 6,66 % студенток, тоді як 63% показали добрий рівень, а понад 30 % – задовільний. Це вказує на недостатній розвиток швидкісно-силових здібностей. Найгірші результати спостерігались у тестах на витривалість, гнучкість та м’язову силу тулуба й рук. У юнаків також виявлено низький рівень виховання витривалості, гнучкості та сили, хоча у швидкісних та координаційних вправах результати були кращими, проте кількість «відмінних» оцінок залишалася незначною. Загалом інтегральний рівень фізичної підготовленості як юнаків, так і дівчат є нижчим за середній, що свідчить про обмежені функціональні резерви організму.