(untitled) (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2025)
Стан сфери фізичної культури та життя населення на сучасному етапі є суттєвим викликом для української держави. Спостерігається погіршення якості життя і стану здоров’я людей, зменшується кількість населення. В таких умовах втрачається мотивація і напрацьовані традиції щодо фізичного виховання, здорового способу життя, гармонійного фізичного і психічного розвитку людей. Період навчання дітей у середній школі (5-9класи) є дуже важливим, адже у цей час формуються підвалини фізичного і психічного здоров’я, необхідні вміння та навички для повсякденного життя. Основною метою предмету «Фізична культура» є формування у школярів мотивації до збереження свого життя, фізичний розвиток та застосування засобів фізичного виховання в організації свого гармонійного життєвого простору. Розширення рухового досвіду дітей відбувається завдяки опануванню навчальних модулів. Це і плавання, легка атлетика, гімнастика, волейбол, баскетбол, футбол тощо. Футбол можна віднести до тих видів спорту, в яких до гравців пред’являються підвищені вимоги до розвитку координаційних здібностей тому, що здійснення техніко-тактичних дій відбувається у постійно мінливих ігрових ситуаціях. Успіх команди залежить від того, наскільки впевнено і точно футболіст виконує технічні прийоми в даний момент гри. Серед багатьох видів спорту футбол посідає одне з провідних місць. Його простота, доступність для людей будь-якого віку, легкість і емоційність ігрових ситуацій, необхідність проявити волю і мужність для подолання дій суперника зробили футбол популярним видом спорту і цінним засобом фізичного виховання. У всіх технічних і тактичних діях, що проводяться в рамках змагальної діяльності, головними визначальними чинниками кінцевого результату гри - є влучання у ворота. Індивідуальні навички гравця складаються як фізичної так і психічної підготовленості, але основою атлетизму футболістів по праву є технічна підготовленість. Гра у футбол дозволяє поступово досягти високого рівня фізичної підготовленості, розвиваючи основні фізичні якості дітей. Для розвитку координаційних здібностей школярів ми маємо арсенал різноманітних засобів (вправи статичні, вправи у русі, вправи с партнером, вправи з предметом тощо).