(untitled) (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2025)
У статті досліджено динаміку розвитку рухових якостей у спортсменів, які займаються кросфітом. Аналізуються сучасні підходи до тренувального процесу, особливості адаптації організму до фізичних навантажень високої інтенсивності, а також ефективність використання кросфіт-методик у спортивній підготовці. Одним із інноваційних видів рухової діяльності є кросфіт, який останнім часом набуває широкої популярності серед усіх верст населення України. Його унікальність полягає у варіативності, широкому спектрі впливу на основні системи організму, поєднанні вправ з різних видів спорту, таких як важка атлетика, гирьовий спорт, гімнастика, легка атлетика тощо. Незважаючи на популярність кросфіту як серед професійних спортсменів, так і серед аматорів, питання його впливу на динаміку розвитку рухових якостей залишається недостатньо вивченим у науковій літературі. Зокрема, відсутні систематизовані дослідження, що оцінюють біомеханічні, фізіологічні та нейром’язові адаптаційні механізми, які формуються під впливом регулярних кросфіт-тренувань. Визначено що, як сучасний вид спорту, кросфіт повинен стати тим важливим необхідним стимулом до систематичного відвідування та проведення тренувальних занять спортсменами різної фізичної підготовленості і сприятиме розвитку в них рухових якостей, але наукових досліджень в цьому напряму на сьогодні ще недостатньо. Тому вивчення динаміки розвитку рухових якостей в кросфіті є дуже актуальним. Дослідження базується на аналізі контрольних та експериментальних груп спортсменів ДЮСШ №1, та спортивного клубу «СВ-КЛУБ» м. Хмельницький. Встановлено, що кросфіт сприяє значному покращенню сили, витривалості, швидкості та координації. Результати дослідження продемонстрували, що кросфіт є ефективною методикою розвитку рухових якостей у спортсменів, забезпечуючи значні покращення сили, витривалості, швидкості, координації та гнучкості. Порівняльний аналіз з контрольною групою показав, що традиційні методики загально фізичної підготовки є менш ефективними у досягненні комплексного покращення фізичних характеристик.