АНАЛІЗ ІСНУЮЧИХ МЕТОДІВ ВИЗНАЧЕННЯ НАДЛИШКОВОЇ МАСИ ТІЛА ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ - Ярмак , Олена; Поплавець , Владислав (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2025)
Стаття присвячена аналізу сучасних методів визначення надлишкової маси тіла та ожиріння у військовослужбовців, їхньої інформативності, практичної значущості та обмежень. Військово-професійна діяльність передбачає високий рівень фізичної підготовленості особового складу, що обумовлює необхідність застосування валідних методів контролю маси тіла з урахуванням професійних навантажень. Однак традиційні підходи до визначення надлишкової маси тіла можуть не відображати реальний стан військовослужбовців через особливості композиційного складу їхнього тіла, зокрема перевагу м’язової маси. Метою дослідження є аналіз існуючих методів визначення надлишкової маси тіла та ожиріння у військовослужбовців з урахуванням специфіки військової служби. Для досягнення поставленої мети були використані наступні методи дослідження: аналіз і узагальнення науково-методичної літератури, а також інформації із зарубіжних та вітчизняних джерел. Проведено аналіз існуючих методів визначення надлишкової маси тіла, їхньої інформативності, доступності та можливості застосування у польових умовах. Розглянуто антропометричні методи, методи на основі індексів, біоімпедансний аналіз композиційного складу тіла, плетизмографію зі зміщенням повітря (ADP), ультразвукову діагностику, двовимірну рентгенівську абсорбціометрію (DXA) та тривимірне сканування тіла. Проведений аналіз показав, що кожен із методів має свої переваги та обмеження, зокрема щодо точності вимірювань, доступності та можливості практичного застосування в умовах військової служби. Виявлено, що традиційні методи, такі як індекси маси тіла, не завжди коректно оцінюють фізичний стан військовослужбовців через значну частку м’язової тканини, а високоточні технології, як-от DXA чи ADP, є малодоступними для рутинного використання. Оптимальним підходом до визначення надлишкової маси тіла у військовослужбовців визнано поєднання антропометричних методів з біоімпедансним аналізом, що дозволяє отримати найбільш інформативні результати, враховуючи умови військової служби та фізіологічні особливості особового складу.