ІНТЕГРАЦІЯ ПРИРОДНИЧОЇ ТА ЗДОРОВ’ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНОЇ ОСВІТНІХ ГАЛУЗЕЙ ЧЕРЕЗ ВИКОРИСТАННЯ ПРИРОДНОГО СЕРЕДОВИЩА В ПОЧАТКОВІЙ ШКОЛІ (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2026)
У статті здійснено теоретичне обґрунтування сутності та змісту інтеграції природничої та здоров’язбережувальної освітніх галузей у початковій школі. Актуальність дослідження зумовлена потребою посилення здоров’язбережувальної спрямованості освітнього процесу в умовах Нової української школи, зростанням психоемоційного навантаження на дітей молодшого шкільного віку, зниженням їхньої рухової активності та обмеженням безпосередньої взаємодії з природним середовищем. На основі аналізу наукових джерел з’ясовано, що природнича та здоров’язбережувальна освітні галузі мають спільні змістові, діяльнісні та ціннісні характеристики, які створюють підґрунтя для їх ефективної інтеграції. Визначено, що природне середовище доцільно розглядати як важливий освітній ресурс і дієвий засіб поєднання пізнавальної, рухової та емоційної діяльності молодших школярів. Розкрито дидактичний потенціал таких форм і методів роботи, як уроки на природі, спостереження, дослідницька діяльність, міні-проєкти, природничі екскурсії, цільові прогулянки, інтерактивні технології та рухливі вправи з природничим змістом. Обґрунтовано педагогічні умови ефективної інтеграції природничої та здоров’язбережувальної освітніх галузей, зокрема готовність учителя до реалізації інтегрованого підходу, цілеспрямоване використання природного середовища як освітнього ресурсу, безпечну організацію освітньої діяльності, поєднання навчання з руховою активністю та варіативність освітнього простору. Доведено, що інтеграція зазначених освітніх галузей сприяє цілісному розвитку особистості молодшого школяра, формуванню екологічної культури, здоров’язбережувальної компетентності та усвідомленого ставлення до власного здоров’я.