ПРОЄКТНА ДІЯЛЬНІСТЬ ЯК ІНСТРУМЕНТ ФОРМУВАННЯ SOFT SKILLS У СТУДЕНТІВ МАГІСТРАТУРИ (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2026)
У статті досліджено роль та ефективність проєктної діяльності як стратегічного інструмента формування soft skills у студентів магістратури. Актуальність теми зумовлена трансформацією ринку праці і зростанням попиту на фахівців із високим рівнем адаптивності, комунікації та системного мислення. Зокрема, у контексті підготовки магістрів за спеціальністю «Середня освіта (фізична культура)», виникає гостра потреба у формуванні педагога-інноватора, здатного до управління спортивними проєктами та інклюзивними освітніми середовищами.Проаналізовано теоретичні засади впровадження проєктного навчання та запропоновано алгоритм його реалізації в межах магістерських програм. Даний підхід розглядається як форма активного навчання, що дозволяє максимально наблизити освітній процес до реальних умов майбутньої професійної діяльності через моделювання квазіпрофесійних ситуацій. Особливу увагу приділено класифікації ключових груп м’яких навичок, що розвиваються на різних етапах життєвого циклу проєкту: від ініціації та планування до фінальної презентації та рефлексії. Деталізовано когнітивно-адаптивний та соціально-командний кластери компетенцій, що є критичними для сучасного вчителя-менеджера.У роботі представлено методику комплексної діагностики динаміки розвитку навичок, що базується на поєднанні самооцінювання, методу «360 градусів» та експертного оцінювання результатів. Обґрунтовано наукові результати, які підтверджують позитивний вплив командної проєктної роботи на рівень емоційного інтелекту, тайм-менеджменту та здатності до прийняття рішень у ситуаціях невизначеності. Емпіричні дані свідчать про значний приріст показників командної стресостійкості у магістрантів під час реалізації міждисциплінарних кейсів.Виокремлено роль викладача як ментора-фасилітатора у створенні стимулюючого освітнього середовища. Доведено, що викладач магістратури має діяти за моделлю головного тренера (Coach), який не надає готових рішень, а стимулює групову дискусію та відповідальність за результат. Окремим аспектом висвітлено вплив генеративного штучного інтелекту на зміну структури soft skills. Обґрунтовано, що використання AI-інструментів вимагає від студента вищого рівня критичного мислення для верифікації інформації та інтеграції цифрових рішень у командну роботу.Сформульовано висновки щодо необхідності інтеграції міждисциплінарних проєктів у силабуси магістерських спеціальностей для підвищення конкурентоспроможності випускників. Визначено перспективи подальших розвідок у напрямі автоматизації моніторингу прогресу компетентностей студентів та впровадження ігрових механік у проєктний менеджмент майбутніх учителів фізичної культури.