ОЦІНКА КОГНІТИВНИХ І ПСИХОМОТОРНИХ ФУНКЦІЙ У ПАЦІЄНТІВ ПІСЛЯ ІШЕМІЧНОГО ІНСУЛЬТУ ЗАЛЕЖНО ВІД ТЕРМІНІВ РЕАБІЛІТАЦІЇ З ВИКОРИСТАННЯМ КОМП’ЮТЕРНИХ НЕЙРОПСИХОФІЗІОЛОГІЧНИХ ТЕСТІВ (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2026)
Мета дослідження – визначення рівня когнітивних та психомоторних функцій у пацієнтів після ішемічного інсульту з урахуванням ефективності ранньої та пізньої реабілітації. Матеріали і методи. В дослідженні взяли участь 43 пацієнти з ішемічним інсультом, які пройшли лікування у відділенні нейреабілітації. Пацієнтів було розділено на дві групи за періодами реабілітації: рання реабілітація, що розпочалася до 30 днів із моменту госпіталізації (28 пацієнтів), та пізня реабілітація, що розпочалася після 30 днів із часу госпіталізації (15 пацієнтів). Когнітивні та психомоторні функції вимірювали у всіх пацієнтів, які брали участь у дослідженні, за допомогою системи вимірювання нейропсихофізіологічних змінних «Нейро-МВП», що включала тести для оцінки пам'яті, уваги, координації рук і очей та швидкості реакції. Вимірювання повторювали перед початком та в кінці реабілітаційного циклу. Результати. Рання реабілітація призвела до значного поліпшення більшості досліджуваних параметрів, включаючи пам'ять, увагу, швидкість мислення та точність рухів. Пізня реабілітація супроводжувалася поліпшенням результатів досліджуваних показників у меншій мірі, ніж рання реабілітація. Поліпшення часових та якісних параметрів спостерігалося в обох групах пацієнтів, які проходили ранню та пізню реабілітацію. Висновки. Рання реабілітація пацієнтів після ішемічного інсульту сприяла кращому відновленню когнітивних та психомоторних функцій, ніж пізня реабілітація.