(untitled) (PHYSICAL CULTURE AND SPORT: SCIENTIFIC PERSPECTIVE, 2026)
У статті проведено комплексне дослідження механізмів вегетативної та нейрогуморальної регуляції функціонального стану центральної нервової системи (ЦНС) людини, що є важливим аспектом вивчення адаптаційних можливостей організму до сучасних умов життєдіяльності. Теоретичний аналіз засвідчує, що ЦНС виконує провідну інтегративну роль у координації діяльності органів і систем, підтримання гомеостазу та формуванні адаптаційних реакцій. Ефективність її функціонування значною мірою визначається узгодженою взаємодією вегетативної нервової системи та гуморальних механізмів регуляції. Емпірична частина дослідження була реалізована за участю 36 здобувачів освіти (18 юнаків та 18 дівчат) віком 18–20 років, які віднесені до основної групи з фізичного виховання. Вибір даної вікової категорії обумовлений завершенням формування стійких фізіологічних стереотипів та особливою чутливістю регуляторних систем до навчальних і психоемоційних навантажень. Оцінка функціонального стану здійснювалась за допомогою неінвазивних експрес-методів, що дозволяють обʼєктивно характеризувати регуляторні можливості організму без застосування складного медичного обладнання. Результати аналіз показників серцево-судинної системи у стані спокою засвідчили стабільність гемодинамічних параметрів та переважання нормотонічного типу регуляції у більшості респондентів. Адекватний приріст ЧСС (+11,7 уд/хв⁻¹) під час ортостатичної проби виявив збережену здатність симпатичного відділу до оперативної мобілізації ресурсів, що забезпечує стабільність мозкового кровообігу та підтримання функціонального стану ЦНС при зміні положення тіла в просторі. Показники дихальних проб Штанге (41,62,4 с) та Генчі (26,81,9 с) підтверджують достатню резистентність нервових центрів до гіпоксії. Психофізіологічний аналіз відобразив оптимальний рівень збудливості кори головного мозку (середній латентний період – 2429 мс), проте зафіксована індивідуальна варіабельність показників вказує на ознаки функціональної втоми у частини обстежених, імовірно спричиненої кумулятивним ефектом навчального стресу та психоемоційним напруженням. Доведено, що комплексна діагностика вегетативного та нейрогуморального статусу є об’єктивним інструментом моніторингу здоров’я молоді. Доведено інформативність використаних методів для скринінгових досліджень, що дозволяє рекомендувати їх для впровадження в освітній процес з метою раннього виявлення ознак дезадаптації.